En ole kevyt
![Kuva](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiNy-n36dEuWeiDudf2ZuExKJnbWDTg4joSkrrHCx9v3m0ysnKcpaKJeReR6D8FZRZbLAX-s7l95cvW1czZ0QKB04sRrFIIYi8y616S8NDqp01nEC8mKwH6oo88jfHn1hGiLNAKpcs2wjw/s1600/1614281261217616-0.png)
Minä en ole kevyt ja iloinen. En ole koskaan ollut. Vaikka istuisin ilonpidon keskellä, olen aina puolivarjossa. Päivän kirkkain säde ei tavoita minua. Kaihon kädet ovat kantaneet sydäntäni alusta asti. Elämänlankani on värähdellyt matalilla taajuuksilla ensi sekunneista, kuin tietäen, ettei tämä tarina ole keveitä trillejä varten. Vain yöperhot ymmärtävät minua kierrellessään hehkulamppua. Valonlähdettä, jota ne halajavat, mutteivät voi tavoittaa polttamatta siipiään. En minä valita. Kerron, koska kysyit. Minun tieni on tuttu murrettujen sävyjen metsäpolulla, missä usva piilottaa elämästä yltiöpäisyyden. Minun unelmani ovat ehkä pieniä, mutta ne ovat totta.