Kannan metsän siemeniä sisälle
Sanot, että tuulikaapissa kasvaa kuusikko,
kyljessään kantarelleja.
Vaikka kopistelen kenkäni ennen sisääntuloa,
ei metsää voi riisua kokonaan pois.
Aina jokin pieni punertava lehti
tai törröttäjän hahtuva
tarttuu tukkaan tai villapaitaan.
Mutta eniten metsä on majoittunut mieleeni.
Vaikka naputtelen tietokonetta päivän,
tunnen kuinka metsä katselee minua ikkunasta
ja kysyy, koska tulen taas?
Sillä minä kuulun metsälle,
vaikka metsä ei kuulu kenellekään
muulle kuin itselleen.
Kommentit
Lähetä kommentti